Александър Пушкин
Критико затлъстял и присмехулник бузест…

Превод от руски: Кръстьо Станишев, —

chitanka.info

Критико затлъстял и присмехулник бузест…[0]

Критико затлъстял и присмехулник бузест,

готов да се глумиш над мойта скръбна муза,

ела, до мен седни, ще смогнем ли сега

да отстраним за миг проклетата тъга?

Виж тук какъв пейзаж: бедняшки ниски къщи

и чернозем зад тях, и сводът сив се мръщи,

и облаци висят над гол и стръмен рът,

не виждам тук нивя, гори тук не шумят.

Рекичка не шурти. Зад сведена ограда

дръвчета две стоят, за да дарят отрада

на скръбните очи. Едното си стърчи,

от есенния дъжд оголено почти,

а другото с листа размекнати жълтее,

за да покрий калта, щом вихърът повее.

И само туй. Дори не лайва пес. Вървят

селяк и две жени по кишавия път.

Ковчега на дете той носи и ругае

ленивия клисар — отецът де се шляе,

та не отвори тук заключения храм,

детето досега той би погребал сам.

Ти помрачня. Тогаз, отпратили тъгата,

със радостен куплет ще веселим душата.

— Къде? В Москва. Защо? — На именния ден

на графа.

— Но натам е пътят забранен.

В страната ни вилней индийската зараза.

Не тръгвай. На Кавказ вратите нявга пазех

така и аз. Какво? Забрави ли смеха?

Защо не се глумиш? Тъгуваш май? — Аха!

[0] Приживе на Пушкин не е печатано. Написано е в Болдино на 10 X 1830 г. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.